Огляд міжнародної практики та підходів врегулювання евтаназії: ставлення суспільства та медичної спільноти, потенціал асертивності - Сташенко, Станіслав (Психосоматична медицина та загальна практика, 2024)
Актуальність. У сучасному світі питання евтаназії залишається однією з найскладніших і найсуперечливіших тем у сфері медичної етики, паліативної допомоги, психосоціальних та юридичних аспектів. Питання евтаназії торкається не лише прав людини, а й глибинних моральних і філософських принципів суспільства, на яких будуються основи гуманності, допомоги та сприйняття цінності людського життя, викликаючи палкі дебати серед лікарів, законодавців, релігійних лідерів і звичайних громадян. З одного боку, евтаназія може розглядатися як прояв гуманізму, що дозволяє людям уникнути нестерпного болю і завершити життя гідно, а з іншого боку, існують серйозні ризики зловживань і порушень прав найвразливіших груп населення, таких як люди похилого віку, пацієнти з невиліковними, термінальними, хронічними захворюваннями та пацієнти з психічними розладами. У різних країнах світу підходи до регулювання евтаназії суттєво відрізняються, що вимагає глибокого аналізу, порівняння практик і розуміння соціальних, психологічних і юридичних аспектів цього складного явища. У світлі нових глобальних тенденцій, які акцентують увагу на індивідуальних правах, технологічних інноваціях і соціальних змінах, дослідження теми евтаназії стає надзвичайно актуальним та необхідним для пошуку збалансованих рішень. Мета. Всебічно проаналізувати практику та ставлення до евтаназії в різних країнах світу, з акцентом на законодавчі, соціальні, психологічні та етичні аспекти. Вивчити чинні підходи до регулювання евтаназії, оцінити вплив цих підходів на вразливі групи населення, медичну спільноту та суспільство в цілому. Окреслити глобальні тенденції та перспективи розвитку в цій сфері, враховуючи технологічні інновації та етичні виклики, з якими людство може зіткнутися в майбутньому. Матеріали та методи. Наукові публікації, законодавчі акти, міжнародні угоди, опитування громадської думки та соціологічні дослідження, що стосуються існуючих правових норм у країнах, де евтаназія легалізована, а також у тих країнах, де вона залишається забороненою. Методи дослідження включають порівняльний аналіз законодавчих систем, кількісний аналіз даних опитувань і соціологічних досліджень, а також якісний аналіз наукової та публіцистичної літератури, що висвітлює різні аспекти евтаназії. Висновки. Евтаназія залишається надзвичайно складним і багатогранним, оскільки воно пов’язане з етичними, правовими, соціальними та психологічними аспектами, які глибоко переплітаються з культурними та релігійними традиціями суспільств. Аналіз практик різних країн показує, що легалізація евтаназії може сприяти забезпеченню права на гідну смерть, особливо для пацієнтів з невиліковними захворюваннями. Однак значні ризики, пов'язані з можливими зловживаннями та тиском на вразливі групи, такі як люди похилого віку, пацієнти з невиліковними, термінальними, хронічними захворюваннями та пацієнти з психічними розладами, залишаються серйозними перешкодами на шляху до глобального консенсусу. Соціальні настрої та ставлення медичної спільноти демонструють значну різноманітність — від підтримки особистої автономії до занепокоєння щодо моральної відповідальності медиків. Окрім цього, зростання технологічного прогресу, зокрема розвиток штучного інтелекту та систем підтримки життя, ставить нові виклики для регулювання евтаназії, що вимагає адаптації законодавчих норм до нових реалій. У майбутньому дискусії щодо евтаназії, ймовірно, посилюватимуться на тлі глобальних змін, і подальші дослідження та аналіз будуть необхідними для пошуку справедливого та збалансованого підходу до цього питання.