Психоемоційна вразливість і харчові сценарії: до питання персоналізованого підходу в корекції нападоподібного переїдання - Сінькевич, Інна (Психосоматична медицина та загальна практика, 2024)
Актуальність. У структурі розладів харчової поведінки нападоподібне переїдання (РНП) вирізняється як клінічно значуща форма, що демонструє тісний взаємозв’язок із порушеннями емоційної регуляції, високим рівнем алекситимії та дефіцитами емоційного інтелекту. Особливу увагу привертає його асоціація з хронічним соматичним болем, який не лише супроводжує РНП, але й формується на тлі спільних механізмів психоемоційної дезрегуляції. При цьому уніфіковані моделі психосоціального патогенезу РНП досі залишаються фрагментарними, що ускладнює створення ефективних програм персоналізованого втручання. Мета. Визначити психоемоційні та соціальні чинники, асоційовані з тяжкістю проявів нападоподібного переїдання залежно від преморбідного типу харчової поведінки, для подальшої розробки цільових стратегій медико-психологічної корекції. Методи та матеріали. У дослідженні взяли участь 163 пацієнти з РНП. Застосовувалися шкали BES, HADS, TAS та тест емоційного інтелекту Гола. Преморбідна харчова поведінка класифікувалася як емоційна, компульсивна або ситуативна. Проводився кореляційний та регресійний аналіз для виявлення зв’язків між психосоціальними чинниками та виразністю переїдання. Результати. Виявлено достовірні зв’язки між емоційним станом, алекситимією, емоційним інтелектом та тяжкістю РНП. Гендерні особливості емоційного реагування та тип харчової поведінки модифікували ці зв’язки. Зокрема, пацієнти з компульсивним переїданням мали найнижчий рівень емоційного інтелекту, а також найвищі показники тривоги й депресії. Якість життя достовірно погіршувалась за умов високого ІМТ, алекситимії, психоемоційної дезадаптації. Висновки. Преморбідні психосоціальні патерни харчової поведінки є значущими мішенями персоналізованих психотерапевтичних втручань при РНП. Урахування індивідуальних особливостей афективного функціонування та соціального контексту дозволяє ефективніше модифікувати поведінкові шаблони та покращувати якість життя пацієнтів.