Підвищений рівень тривожності у дітей і підлітків свідків воєнного конфлікту: порівняльний аналіз, прогноз - Токарчук, Анастасія; Коваль, Ірина (Психосоматична медицина та загальна практика, 2024)
Ключові слова. «підліткова тривожність», «дистрес», «підліткова депресія», «посттравматичний стресовий розлад», «цивільне населення», «підлітки». Мета. Дослідження стану психіки українських дітей і підлітків за період 2014-2024 рр., оскільки саме діти, у яких ще продовжується фізіологічний розвиток і, особливо, формування нервової системи, є найбільш вразливою категорією населення в умовах впливу стресогенних чинників, особливо в умовах війни та порівняння отриманий результатів з даними про психічні зміни у дітей з рівних країн світу, де були воєнні дії. Матеріали і методи. Нами було проаналізовано літературу по темі, опубліковану протягом останніх 5 років. Для пошуку літератури було використано такі бази даних, як PubMed, APA PsychNet, Google Scholar, Scopus та Web Of Science. Дослідження проводилося на базі Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України з дотриманням усіх етичних норм та вимог, а також з отриманням згоди від батьків або опікунів на збір інформації. У дослідженні брали участь діти, які зазнали впливу психотравмуючих подій у період російсько-українського воєнного конфлікту з 2013 до 2022 року після повномасштабного вторгнення з 2022 до 2024 року. Середній вік пацієнтів: 10,8 років – діти, які були свідками воєнного конфлікту 2014-2023 р. та 13,5 р. – діти, які були свідками, або учасниками повномасштабного вторгнення за 2022-2024 рр. Серед них відповідно 55,3% дівчат та 44,7% хлопців (2013-2014рр.); 59,2% дівчат та 40,7% хлопців (2022-2024 рр.). Для дослідження на основному етапі використовувалися методики «Госпітальна шкала тривоги і депресії (HADS)» та методика «Шкала оцінки тривоги Спілбергера-Ханіна». Результати. Відповідно до результатів дослідження за методикою «Госпітальна шкала тривоги і депресії (HADS)» показники тривоги за період з 2014 до 2024 року збільшились на 51,55%, а депресії ‒ на 33,83%. Станом на тепер рівень тривоги та депресії відповідає критеріям субклінічних та клінічних проявів. Результати дослідження за період 2014-2024рр. за методикою «Шкала оцінки тривоги Спілбергера-Ханіна» показують збільшення ситуаційної тривоги на 26,7%, а особистісної, відповідно, на 22,6%. Згідно статичних даних за період 2023-2024рр. 18,5% дітей мають офіційно встановлений та підтверджений лікарем-психіатром тривожно-фобічний або тривожно-депресивний розлад, а 7,5% мали інші психічні розлади (шизоафективні розлади, психопатія, біполярний розлад особистості). Отже, щонайменше чверть дітей (18,5+7,5=26%) мають суттєві розлади психіки, більшість з них виявлено у ранній пубертатний період, без обтяжного сімейного анамнезу. Висновки. У дослідженні дітей, які були свідками страти в Ірані у 2006 році, виявили принаймні один із симптомів ПТСР через 3 місяці після події. Всього було проведено анкетування 200 осіб. З них: 104 з 200 дітей (52%), які стали свідками страти. Із загальної кількості дітей у 24 (12%) дітей було діагностовано хронічний ПТСР за шкалами DSM-IV. Найпоширенішим симптомом повторного переживання, від якого страждали 29% від загальної кількості дітей, були повторювані та нав'язливі тривожні спогади про подію, за якими слідували важкі фізичні реакції у 20% дітей. Загалом 14% дітей зазнали сильного психологічного дистресу при зіткненні з подіями, які символізували або нагадували аспект травматичної події, а 12% мали повторювані тривожні сновидіння про цю подію. Найпоширенішим симптомом уникнення було зниження інтересу до значущих видів діяльності (16% усіх дітей), за яким слідувало відчуття відстороненості/відчуження від інших (12%). Найпоширенішими симптомами гіперзбудження були дратівливість або спалахи гніву (28%), перебільшена реакція страху (22%) та підвищена пильність (22%). У загальнонаціональному перехресному дослідженні респондентів віком 16-18 років з Афганістану, Іраку та Сирії, які переселилися до Швеції в період з 2014-2018 (n = 5071), поширеність симптомів ПТСР за довірчим інтервалом склала 95%. На період 2018 року близько 74,5% сирійських дітей мали щонайменше одну форму ПТСР (42,6% були ВПО та 39,6% перебували на межі бідності). Діти частіше мали потенційні проблеми з психічним здоров'ям (значно переважали симптоми ПТСР), а також труднощі соціалізації. В той час, як підлітки були залучені до незаконної праці, перебували на межі бідності, були схильні до агресивної поведінки та були позбавлені доступу до освіти. Результати дослідження "Психічне здоров'я батьків та дітей в Україні", у якому взяло участь 2004 українських батьків, які надали дозвіл для участі своїх дітей. Дослідження проводилося у 2023 році. Опитувальник CATS є валідизований, був протестований за допомогою факторного аналізу. Поширеність ймовірного ПТСР у вибірці дошкільнят становила 15,4% (n = 77), а поширеність ймовірного ПТСР у вибірці дітей шкільного віку та підлітків - 14,4% (n = 217). З усіх дітей (n = 1238) - 13,8% (n = 171) відповідали критеріям ПТСР за DSM-5. Узагальнюючи отримані дані дослідження, ми можемо стверджувати, що рівень тривоги та депресії у дітей через російсько-український воєнний конфлікт за період 2014-2024рр. помітно виріс. Також на період повномасштабного вторгнення у дітей помітно зросли рівні ситуативної (+26,7%) та особистісної (22,6%) тривоги. Тобто, на сьогоднішній день показники депресії сягають субклінічних рівнів, а тривоги – клінічних, діагностичних проявів, що дає нам підставу та передбачає подальше вивчення проблеми з метою розробки адекватного алгоритму надання медико-психологічної та соціально-реабілітаційної допомоги.