Депресивні розлади у студентів медичного ВНЗ в умовах хронічного стресу - Дзеружинська, Наталія; Гиндич, Анна (Психосоматична медицина та загальна практика, 2024)
Актуальність. Хронічний стрес викликає тривалу адаптаційну реакцію на значні психотравмуючі події. Психологічна ситуація у сучасній Україні характеризується масивним впливом цілої низки таких подій. Природною відповіддю на це є розвиток психічних, в тому числі афективних, розладів. Багато дослідників вивчали вплив таких подій на осіб молодого віку, зокрема, студентів. З'ясувалося, що студенти здобувачі медичного освіти у мирний час демонструють високі показники розладів депресивного спектру, особливо у представників молодших вікових груп. Широка поширеність депресивних розладів у студентів медиків, поєднання форм стресових подій та їх тривалість у наших умовах, відсутність практичних рекомендацій щодо надання психолого-психіатричної допомоги таким особам обумовлюють актуальність даного дослідження. Мета роботи. Створення комплексу рекомендацій для підвищення стресостійкості та покращення психічного стану студентів здобувачів медичної освіти шляхом виявлення в них симптомів емоційних розладів і визначення факторів, що здійснюють найбільший вплив на психічний стан і якість їх життя. Матеріали та методи. Дослідження проводилось шляхом проведення онлайн-анкетування за допомогою Google Forms 122 студентів різних курсів медичного університету (без ознак психічних порушень в анамнезі). З них 48 осіб чоловічої и 74 особи жіночої статі у віці від 17 до 23 років. Анкету було створено з питаннями, які включали скарги, власну оцінку стану здоров’я, а також режиму навчання, соціальні показники (чи покидали вони свій дім під час війни, чи хворіли на COVID-19, зв'язок цих факторів із їхнім станом і т.і.) та засоби, які використовуються для подолання проблем в емоційному стані. Для оцінки рівня депресивних проявів застосовувався опитувальник про стан здоров'я (PHQ-9). Результати та їх обговорення. Про зміни в емоційному стані різної тривалості та виразності повідомляли майже всі студенти. Використання опитувальника про стан здоров'я (PHQ-9) виявило, що відсутність депресивних симптомів спостерігалась лише у 22 (18,0%) студентів. Розподіл ступенів важкості депресивних проявів виглядав наступним чином: легкий – 29 (23,8%) осіб, помірний - 35 (28,7%) осіб, середньо-тяжкий - 25 (20,5%) осіб і тяжкій – 11 (9,0%) осіб. Доля більш тяжких ступенів депресивних проявів виявилась у студентів старших курсів. Виявлено прямий помірний кореляційний зв'язок між тяжкістю депресивних проявів і змінами в успішності навчання студентів медиків (r= 0,338 при р=0,000139) та задоволеності міжособистісними стосунками (r= 0,413 при р=0,000002). Висновки. Студенти здобувачі медичної освіти продемонстрували високі показники розладів депресивного спектру. Найбільш виражені рівні цих розладів спостерігались у студентів старших курсів. Запропоновано рекомендації щодо підвищення стресостійкості студентів та покращення їхнього емоційного благополуччя. Дослідження свідчить про високу потребу у створенні психоосвітних програм для цього контингенту осіб з імплементацію їх в навчальну програму з метою підтримки емоційного благополуччя і запобіганню виникнення емоційних розладів та явищ вигорання у майбутніх лікарів.