Мислити і діяти як лікар - без рур і бубнів - під час війни і COVID-19 - Волошина, Larysa (Психосоматична медицина та загальна практика, 2021)
Світ змінився, змінилася Україна, змінилися і ми, але світ, Україна, і ми не стали гіршими. І повернення до старого, слава Богу, вже не буде! Починається нове життя і новий порядок у всій його повноті і правді. Необхідність статті викликана тим, що під час війни і COVID-19 підготовка й навчання молодих лікарів набуває екстремально великого значення. Коли поруч ідуть життя і смерть, коли більшої важливості набуває не тільки теорія, а саме практика, коли треба швидко приймати рішення, коли немає кисню для пацієнта і крові для пораненого бійця – усе це викликає напружене мислення в кожній критичній ситуації. Як знайти вихід? Чи вміють медики це робити? Чи бачать вони ту саму чорну. Актуальність проблеми мислення – мислити як лікар очима політика, пацієнта, студента-медика під час навчання та медичної практики – не викликає сумнівів. Особливо, коли нам в голову врізався COVID-19, а тепер SARS – CoV-2 і ще один «подвійний мутант», і щоб перемогти в цьому, потрібні нові радикальні підходи в процесі навчання, про які ми раніше не здогадувалися. В останні роки психологія, психіатрія та екзистенційна психотерапія все більше захоплюють медицину. Особливе місце займає пацієнт, який звернувся до лікарів зі своєю проблемою, який звернувся за допомогою з надією на одужання. Але наскільки ми озброєні знаннями і постійно зростаючою практикою, щоб сміливо йти назустріч і допомагати пацієнту? горилу? І чи побачила вона їх, чи, може, вони навіть зустрілися поглядами? Теоретичною базою нашого дослідження є досягнення науковців у галузі екзистенційної та гуманістичної психології європейського і світового рівнів. Практична база у нас всюди: це і палата в лікарні, і бліндаж на фронті, і скрізь люди зі своїм болем та проблемами. І лікарю, крім знань, треба ще вчасно приймати рішення – єдино правильне, і спочатку рятувати, а вже потім лікувати. При написанні статті використаний досвід лікарів і службовців, студентів, пацієнтів, державних діячів. Метою дослідження була презентація наукової новизни, теоретичної та практичної значущості досліджуваних проблем підготовки майбутніх лікарів, лікування пацієнтів та їх реабілітації під час пандемії COVID-19 та в посткодовий період та реабілітації воїнів із постфронтальним синдромом.