Профілактична терапія при аутоагресивній поведінці у хворих на параноїдну шизофренію із симптомами депресії - Дзеружинська, Наталія; Сиропятов, Олег; Живаго, Христина (Психосоматична медицина та загальна практика, 2020)
Актуальність. Пацієнти, з депресивною симптоматикою при шизофренії схильні до повторюваної аутоагресивної поведінки, в тому числі суїцидальної, в перші кілька місяців після виходу з психотичного епізоду. При цьому не виявлено дії на повторювану аутоагресивну поведінку типових та атипових нейролептиків, стабілізаторів настрою та інших, особливо за наявності симптомів депресії. Наше дослідження спрямоване на розробку психотерапевтичних втручань відповідно до обраних мішеней, що допоможе пацієнту взяти під контроль імпульсивну агресивну або аутоагресивну поведінку в цей час та провести профілактику рецидиву такої поведінки в майбутньому враховуючи, що медикаментозна терапія не гарантує такого впливу. Матеріали і методи. До участі у дослідженні було залучено 85 хворих на параноїдну шизофренію шляхом суцільної вибірки (зі 130 хворих) та визначення можливим включення їх у дослідження відповідно до критеріїв включення/виключення. Використано наступні методи: клініко-анамнестичний, клініко-психопатологічний, патопсихологічний, соціально-демографічний та математичної статистики. Всі хворі були обстежені за шкалами PANSS, Калгарі (CDSS), “Причини для життя” (RFL), опитувальником визначення звичайної поведінки в стресових ситуаціях (тест Басса-Дарки) та методикою визначення інтегральних форм комунікативної агресивності (Бойко В.В.). Результати. За планом дослідження, ми проводили індивідуальну та групову психотерапію для пацієнтів основної та контрольної груп у відділенні під час госпіталізації. Враховуючи початок карантинних заходів (Covid-19), кількість учасників в групах було скорочено до 6 осіб, враховуючи можливості приміщень відділення. Індивідуальну терапію продовжили проводити за планом. Жоден з пацієнтів не вибув з дослідження. Групова терапія включала сесії напряму когнітивно-поведінкової терапії тривалістю 2 години 2 рази на тиждень. Індивідуальна терапія проходила 2 рази на тиждень в залежності від стану пацієнта, тривалість сесії 50 хвилин. Патопсихологічне обстеження за обраними шкалами проводилося до початку та після завершення курсу психотерапії та через 3 місяці. Було відмічено, що індивідуальний підхід психотерапії із визначенням мішеней психотерапевтичних втручань дозволяє підвищити мотивацію пацієнтів до терапії, дозволяє покращити емоційну регуляцію, надає можливості для пошуку конструктивних засобів саморегуляції. Висновки. Психотерапевтична робота при аутоагресивних проявах має бути направлена на цінності пацієнта, індивідуально зорієнтована на його потреби, які з'ясовуються за допомогою відповідних опитувальників. Застосування запропонованого комплексу профілактичної терапії (індивідуальної та групової психотерапії в напрямі КПТ у поєднанні з медикаментозною терапією) у хворих на параноїдну шизофренію із симптомами депресії та аутоагресивними проявами дозволило досягнути значного стійкого та тривалого покращення стану пацієнта як в проявах аутоагресії, так і в загальних показниках агресії та емоційних розладів.