Порушення управління емоціями і соціального функціонування при психозах з депресивно-параноїдною симптоматикою - Zubatiuk, Oksana; Pyliagina, Galyna (Психосоматична медицина та загальна практика, 2018)
Актуальність. Проблема соціального функціонування є однією з найбільш актуальних на сучасному етапі. За останні десятиріччя зі сфери інтересів соціальної психіатрії воно стало одним з головних фокусів досліджень у клінічній психіатрії. Кількість робіт з даної тематики збільшується та мотивує дослідників на пошук предикторів порушень соціального функціонування. Останнім часом багато уваги в цих дослідженнях приділяється вивченню соціальних когнітивних функцій, але вони проводяться у рамках окремих нозологій. В той час на нашу думку цікавим буде розширення дослідження з застосуванням синдромологічного підходу у «широкому полі» психотичних розладів. Мета. Вивчення соціальних когнітивних функцій у пацієнтів з депресивно-параноїдною симптоматикою при психотичних розладах при наступних нозологіях: шизофренія, параноїдна форма (F 20.0), шизоафективний розлад, депресивний тип (F25.1) та рекурентний депресивний розлад з психотичними симптомами (F33.3) в умовах стаціонарного лікування на етапі становлення ремісії. Матеріали та методи. Було обстежено 61 пацієнт, які були розділені на три групи за нозологіями: 1 група – 21 пацієнт з діагнозом шизофренія, параноїдна форма (F 20.0 – ПШ), 2 група – 23 пацієнти, у яких діагностовано депресивний тип шизоафективного розладу (F 25.1 – ШАР) та 3 група – 17 пацієнтів, що страждають на рекурентний депресивний розлад з психотичними симптомами (F 33.3 – РДР). Оцінювання соціальних когнітивних функцій, а саме рівень управління емоціями проводилось з використанням російськомовної версії тесту Дж. Мейера, П. Селовея та Д. Карузо «Емоційний інтелект» (MSCEIT V. 2.0) у адаптованому варіанті О.О. Сергієнко, І.І. Ветрової [1]*. Використовувались одна з чотирьох гілок тесту, а саме «Управління емоціями»,а також шкали PANSS та PSP. Результати. Показники шкал гілки здатності до управління емоціями тесту MSCEIT знаходяться у межах норми, але співвідношення є різним у трьох групах: у групі хворих з ПШ превалюють (та є найвищими серед трьох груп) показники шкали регуляції власних емоційних станів по відношенню до показників регуляції емоційних станів інших людей. У групі хворих з ШАР спостерігається протилежна картина. В той же час група хворих з РДР має низькі показники по обох шкалах, однак вони наближені до нижньої границі норми. Отже при кожній з нозологій спостерігається специфічність когнітивних порушень, що викликані основним захворюванням. Показовим також є той факт, що схожі у клінічній картині шизофренія та шизоафективний розлад мають протилежну картину. Виявлений зв’язок показників функції управління емоціями та рівня соціального функціонування дозволяє визначити «мішені» для реабілітаційних програм при ПШ (регуляція емоційних станів інших людей) та РДР (регуляція власних емоційних станів). Але у даному дослідженні не виявлені такі «мішені» при ШАР. Не виявлено чіткого зв’язку рівня соціального функціонування та вираженості негативної (дефіцитарної) симптоматики, що довгий час вважалась основним фактором соціальної дезадаптації, але наші дані потребують додаткового дослідження та більшої кількості спостережень. Висновок. Зв’язок певних психопатологічних симптомів з показниками функції управління емоціями дозволяє визначати «групи ризику» серед пацієнтів при кожній з нозологій, котрим можна буде завчасно спрямувати психотерапевтичні чи психореабілітаційні заходи, сфокусовані саме на корекції виявлених когнітивних порушень.