Залежність комплаєнсу від особливостей особистості у хлопчиків підліткового віку із первинною артеріальною гіпертензією - Khaitovych, Mykola; Misiura, Olexiy (Психосоматична медицина та загальна практика, 2017)
Актуальність. Психологічні фактори впливають на захворюваність і смертність від серцево-судинних захворювань в тій же мірі, як демографічні і клінічні, а ефективність лікування суттєво залежить від прихильності пацієнтів до нього (комплаєнсу). Чоловіча стать асоціюється із неналежним контролем артеріального тиску. Мета. Встановити особливості особистості, що визначають комплаєнс у хлопчиків підліткового віку із первинною артеріальною гіпертензією (АГ). Матеріали та методи. Обстежено 30 хлопчиків 13-17 річного віку (середній вік 14,6±1,1 роки) з первинною АГ. Комплаєнс оцінювали за допомогою анкети X. Girerd та співав, тип Д (дистресорний) особистості ‑ за допомогою тесту DS-14, характерологічні особливості – за допомогою методики багатофакторного дослідження особистості Кеттелла. Статистичну обробку результатів дослідження проводили із використанням дисперсійного, кореляційного та факторного аналізу (метод головних компонент) із застосуванням програми Statistica for Windows 8.0. Результати. У 3,7% підлітків відмічався високий комплаєнс, у 37,0% ‑ помірний, у 59,3% – низький. Тип Д особистості виявлено у 20,0% обстежених. У пацієнтів із типом Д особистості був достовірно (P<0,05) нижчий комплаєнс (4,67±0,63 проти 2,55±0,36 балів), Відмічено достовірний прямий кореляційний зв’язок між ступенем зниження комплаєнсу і значенням шкали «соціальне пригнічення» тесту DS-14 (r=0,43; p<0,01) та зворотний – із значенням фактору N (прямолінійність-дипломатичність) тесту Р.-Б. Кеттелла (r=-0,43; p<0,05). Виявлено 3 основні фактори, які пояснюють майже 50% взаємозв’язків особистісних характеристик хлопчиків із первинною АГ. Фактор 1 (дистресорність) пов’язаний із ступенем зниження комплаєнсу (0,60), шкалами «негативна збудливість» (0,52) і «соціальне пригнічення» (0,66) тесту DS-14, та такими рисами особистості, як занепокоєння (0,70), незалежність (0,65), радикалізм (0,61), твердість (0,75). Фактор 2 (тривожність) найтісніше пов’язаний із негативною збудливістю (0,56) та такими рисами особистості, як напруження (0,81), розвинуте мислення (0,74), низька самооцінка (0,56), сором’язливість (0,53), підозрілість (0,51) і замкнутість (0,56). Фактор 3 (емоційна стійкість) продемонстрував високе факторне навантаження із емоційною стабільністю (0,80), свідомістю (0,69), високим самоконтролем (0,77), практичністю (0,65), впевненістю (0,50). Висновок. У хлопчиків підліткового віку зниження комплаєнсу пов’язане із дистресорним типом особистості, ігноруванням соціальних контактів, радикалізмом, що потрібно враховувати при розробці комплексів медико-психологічного супроводу.