Психологічні наслідки перинатальної втрати: різновиди дистресу, чинники ризику та особливості адаптації - Абдряхімова Tsira; Клебан Kateryna (Психосоматична медицина та загальна практика, 2026)
Актуальність. Щороку у світі реєструється понад 2 мільйони мертвонароджень, а загалом перинатальні втрати трапляються у 15–25% вагітностей. Попри таку поширеність, перинатальна втрата тривалий час залишалася недостатньо інтегрованою в систему охорони здоров’я, а її психологічні наслідки недостатньо систематизованими. Дані щодо коморбідності психопатологічних станів, чинників ризику та адаптаційних ресурсів залишаються фрагментарними та потребують узагальнення, особливо з урахуванням воєнного контексту в Україні. Мета. Систематизувати сучасні дані щодо структури психологічного дистресу після перинатальної втрати, а також чинників ризику, захисних факторів і особливостей адаптації в умовах воєнного часу. Методи. Проведено наративний огляд літератури з використанням баз даних PubMed, Scopus та Google Scholar з акцентом на публікації за період 2014–2025 років; окремі більш ранні роботи включено з огляду на їх концептуальну значущість. До аналізу включали оригінальні дослідження, систематичні огляди, метааналізи, клінічні настанови та класифікаційні документи, що стосувалися психологічних наслідків перинатальної втрати. Результати. Перинатальна втрата асоціюється з підвищеним ризиком розладу тривалого горя, посттравматичного стресового розладу, депресії та тривоги, які часто мають коморбідний характер. До чинників ризику розвитку та хронізації психологічного дистресу після перинатальної втрати належать тип і обставини втрати, якість медичної комунікації, недостатня психологічна підтримка та обмеженість соціальних ресурсів. Як захисні фактори розглядаються дієвість копінгу, якість партнерських стосунків, соціальна підтримка та можливість символічного прощання. В умовах триваючої війни психологічний дистрес після перинатальної втрати може додатково посилюватися внаслідок хронічного стресу, вимушеного переміщення та порушення доступу до медичної та психологічної допомоги. Висновки. Психологічні наслідки перинатальної втрати мають коморбідну структуру та потребують комплексного клінічного підходу. Інтеграція психологічної підтримки в систему перинатальної допомоги, а також розвиток травмочутливих моделей супроводу є особливо важливими в умовах воєнного часу в Україні. Ключові слова: перинатальна втрата; горе; розлад тривалого горя; посттравматичний стресовий розлад; депресія; тривога; коморбідність; адаптація; психічне здоров’я.