Посттравматичний стресовий розлад і нейрофідбек: оцінка ефективності терапії серед українських військовослужбовців - Возніцина, Ксенія; Олійник, Олена (Психосоматична медицина та загальна практика, 2024)
Актуальність. Посттравматичний стресовий розлад (ПТСР) є серйозним психічним захворюванням, яке часто виникає у людей, що пережили травматичні події, особливо у військових, які брали участь у бойових діях. ПТСР супроводжується такими симптомами, як тривожність, депресія, нав’язливі спогади, емоційна нестабільність, і може суттєво знижувати якість життя пацієнтів. Традиційні методи лікування, зокрема медикаментозна терапія і психотерапія, часто виявляються недостатньо ефективними або викликають побічні ефекти, що підштовхує до пошуку альтернативних підходів. Одним із перспективних методів є нейрофідбек — інноваційний підхід, який спрямований на покращення саморегуляції мозкової активності через моніторинг і тренування мозкових хвиль. Нейрофідбек дозволяє пацієнтам з ПТСР навчитися контролювати свої психоемоційні стани, знижувати рівень стресу та покращувати концентрацію. Особливо важливий цей метод для військових, які часто стикаються з ПТСР після бойових дій. В поєднанні з медикаментозною терапією, нейрофідбек підсилює ефективність лікування, сприяючи довготривалим позитивним змінам і підвищенню якості життя пацієнтів, що робить його важливим інструментом у реабілітації. Мета роботи. Оцінити ефективність нейрофідбеку для зменшення симптомів ПТСР та тривожності у військовослужбовців України, а також вивчити вплив даної терапії на психоемоційний стан і якість життя пацієнтів. Матеріали та методи. У дослідженні взяли участь 55 військовослужбовців віком 19–65 років, які страждали на ПТСР. Для оцінки стану використовували опитувальник PCL-M та шкалу SUDS для рівня стресу. Усі пацієнти пройшли нейрофідбек-терапію з моніторингом мозкової активності за допомогою ЕЕГ від технологічної установки Callibri. Дані аналізувалися для виявлення взаємозв’язку між симптомами ПТСР і змінами мозкової активності. Результати. Нейрофідбек-терапія показала в середньому зниження симптомів ПТСР на 7.67 балів за шкалою PCL-M. 65% пацієнтів мали покращення більше ніж на 5 балів, а 15% — незначні зміни. Рівень стресу знизився на 2.14 бали за шкалою SUDS, при цьому 70% пацієнтів показали зниження стресу на 2 бали і більше. ЕЕГ показало незначні зміни мозкової активності (+0.25 бала). 5% пацієнтів мали незначне погіршення симптомів, що підкреслює важливість індивідуального підходу в терапії. Висновки. Наше дослідження підтвердило перспективність нейрофідбеку в терапії військовослужбовців, які страждають на ПТСР, демонструючи значне покращення психоемоційного стану пацієнтів і зниження симптомів та рівня стресу. Однак було зафіксовано деякі індивідуальні варіації в реакції на терапію, включаючи незначне погіршення стану в окремих випадках. Унікальність нашого дослідження полягає у фокусі на військових з України, що додає контекст для оцінки ефективності нейрофідбеку в умовах активного конфлікту. Це підкреслює необхідність подальших досліджень, спрямованих на вивчення довготривалих ефектів терапії та її адаптації до умов хронічного стресу, з залученням більшої вибірки пацієнтів та триваліших періодів терапії.