Особливості психотерапії в комплексному лікуванні депресивних розладів у хворих з пухлинами головного мозку - Гненна, Ольга; Огоренко , Вікторія (Психосоматична медицина та загальна практика, 2021)
Актуальність. Депресія є одним з найпоширеніших психічних захворювань у пацієнтів з пухлинами головного мозку. Використанням сучасних засобів фармакотерапії, надання відповідної психотерапевтичної допомоги онкологічним пацієнтам може призвести до запобігання розвитку психопатологічних розладів, а особливо депресивних станів (через ризик суїцидальної поведінки), а також допоможуть сформувати поведінковв стратегії, що сприятимуть оптимізації процесу лікування та реабілітації даної когорти пацієнтів. Мата дослідження. Дослідити ефективність психотерапевтичної корекції депресивних розладів у пацієнтів з пухлинами головного мозку. Матеріали та методи. Обстежено 250 пацієнтів з первинними пухлинами головного мозку. Було проведено комплексне клінічне та психодіагностичне обстеження пацієнтів, яке включало об’єктивні дані з доступних медичних карт та добровільну згоду пацієнтів. В якості інструментів оцінки були використані наступні психодіагностичні методики: опитувальник тяжкості психопатологічної симптоматики (SCL-90-R) та особистісний опитувальник Бехтерівського інституту. Результати та обговорення. Виявлені симптомокомплекси психопатологічних і патопсихологічних характеристик стану хворих стали клінічним обґрунтуванням вибору методів психотерапевтичної корекції. В якості базисного методу психотерапевтичного впливу застосовувалася ад’ювантна психологічна терапія, індивідуальна, раціональна і сімейна психотерапії. Позитивна динаміка змін у структурі психопатологічних симптомів виявлена у 130 хворих (97,0%) в результаті психотерапевтичного впливу. Було виявлено, що у більшості пацієнтів спостерігалося зменшення меланхолічно-депресивного та тривожно-депресивного станів, у 48 випадках вдалося досягти регресії фобічного, іпохондричного, сенестопатичного та іпохондричного компонентів; 29 пацієнтів продемонстрували позитивну динаміку зменшення депресивних розладів, які поєднувались із соматоформними симптомокомплексами. Висновок. Принципи організації психотерапевтичної допомоги нейроонкологічним пацієнтам повинні передбачати не лише індивідуально-особистісний підхід, а й сімейний. Проведення ад’ювантної психологічної терапії та інших психотерапевтичних втручання у комбінації з психофармакотерапією дозволяють зменшити розвиток депресивних розладів на 25-30%.