Сенс життя, екзистенційна психотерапія і COVID-19 - Волошина Larysa; Леко Bohdan; Кушнір Leonid (Психосоматична медицина та загальна практика, 2020)
В сучасній теорії та практиці консультування пошуку сенсу життя, профілактики і лікування («інтелектуальною вакцинацією») екзистенційний напрям взагалі не представлений, хоча його потреба очевидна і має право на життя. В основі екзистенційних криз може бути смерть, важка хвороба, перехідні періоди – позитивні і негативні в особистому житті і професійної діяльності, прийняття безповоротних рішень, раптова ізоляція, пошуки сенсу життя, і все це, яке вже стає, надіємось, тимчасовою основою – це COVID-19. Основний зміст екзистенціалізму свідчить, що це справді один із найбільш людиномірних, особистісно орієнтованих напрямків сучасної психологічної науки, який прагне пояснити сутність людини в нерозривній єдності з усіма структурами її екзистенції. Екзистенційна психотерапія – психологічна допомога, що ґрунтується на увазі, пошані й активному пізнанні терапевтом усіх особливостей та аспектів індивідуального буття (екзистенції) особистості пацієнта, без наміру з’ясувати патологічні чи неефективні характеристики його життя, поведінки і діяльності. Вагомим є гуманістичний потенціал, який утверджує людину як самодостатню особистість. Автори навели приклади застосування методу екзистенційної психотерапії в реабілітації хворих із постковідним синдромом та іншими патологічними станами. Аналізуючи думки і дії наших пацієнтів, ми на практиці отримали підтвердження наукових праць учених, що займаються досліджуваною проблематикою. Перспективними напрямками можна вважати також створення школи «Екзистенційна психотерапія в реабілітації хворих з постковідним синдромом», проведення конференції на тему «Екзистенційна психотерапія в розвитку та реабілітації одужуючих під час COVID-19», відкриття «кабінету гуманітарної вакцинації» тощо. З огляду на сучасні тенденції в суспільстві, екзистенційна психотерапія має велике майбутнє в пізнавальній, лікувальній сферах, а також реабілітації хворих і постковідних одужуючих. Окремо варто наголосити, що усі дані, якими вони оперують у цій статті, наведені з урахуванням часових рамок до 14 лютого 2021 року.