Порушення емоційної регуляції у пацієнтів з нервовою анорексією - Сак, Леся; Хаустова, Олена (Психосоматична медицина та загальна практика, 2019)
Актуальність. Розлади харчової поведінки, до яких належить нервова анорексія, є поширеними, важкими та часто хронічними психічними розладами. Дебати з приводу патогенезу та підтримуючих факторів нервової анорексії, тривають, оскільки терапевтичні втручання не призводять до задовільних та тривалих показників ремісії та все частіше зустрічаються стійкі (резистентні) форми хвороби. Існує низка англомовних досліджень із фундаментальним аналізом, які вказують на прямий вплив психоемоційного стану та/або наявних психопатологічних проявів у батьків на розвиток розладів харчової поведінки, зокрема нервової анорексії. Історично негативна сімейна динаміка вказується як ключовий елемент розвитку нервова анорексії, разом із вразливістю особистості. Емоційне дисфункціонування всередині сім’ї та взаємодія з індивідуальними особливостями особистості, сприяють розвитку та підтримці нервової анорексії. Що стосується індивідуальних особливостей особистості, дослідження показали, що нервова анорексія у підлітків жіночої статі пов’язана з труднощами емоційної регуляції, які співвідносяться з нав’язливо-компульсивними / перфекціоніськими та імпульсивними рисами особистості. Проте аналізу накопиченого за останні роки масиву україномовної наукової літератури щодо цієї проблематики ще не було зроблено. Розуміння причинно-наслідкових зв’язків виникнення нервової анорексії та стійких до терапії форм хвороби постає необхідною передумовою подальших досліджень й розробки нових ефективних підходів до терапії. Мета. Визначення сучасного стану аналізу проблеми порушення емоційної регуляції у пацієнтів з нервовою анорексією в Україні у порівнянні зі світовими науковими напрацюваннями. Описати клінічний випадок, що демонструє порушення емоційної регуляції у хворої на нервову анорексію. Матеріали. Було проведено якісний та кількісний контент-аналіз та концепт-аналіз з використанням мета-аналізів та систематичних оглядів наукової україномовної та англомовної літератури, опублікованої за період з з січня 2015 року по грудень 2019 року. Результати. Дисфункціональна емоційна обробка та регуляція відіграють важливу роль у розвитку та підтримці нервової анорексії. Систематичні огляди вказують, що люди з нервовою анорексією відчувають труднощі в емоційній обізнаності (включаючи алекситимію та слабку емоційну ясність), поряд із високим рівнем огиди та сорому. Обмеження сучасних теорій нервової анорексії та контекст феноменологічної та міжособистісної природи розладу обумовив появу теорії організуючої функції розуму «Я» в нервовій анорексії. За цією теорією нервова анорексія виникає на тлі розпливчастого емоційного досвіду як засіб регуляції емоцій та відновлення почуття тілесного «Я», який визначається судженнями та зовнішнім виглядом інших осіб. Також дослідження свідчать, що пацієнти з нервовою анорексією, мають особливо низькі показники рефлексивного функціонування. Низьке рефлексивне функціонування разом з низькою узгодженістю думок є наслідком непевності у прихильності та проявляється підвищеною тривожністю прихильності або уникненням прихильності. Клінічна значимість динаміки прихильності для хворих нервовою анорексією підкреслюється асоціацією між більшою тривожністю прихильності і уникненням та симптомами розладу харчування. Наведений клінічний випадок демонструє порушення емоційної регуляції у хворої на нервову анорексію. Поєднання психотерапевтичних методів (індивідуальної та сімейної психотерапії), які були спрямовані на корекцію «Я» та адаптивні зміни рефлексивного функціонування, разом з медикаментозним втручанням, дозволили отримати позитивні результати лікування, про що свідчить річний катамнез. Висновки. В основі нервової анорексії відзначається дисфункціональна емоційна обробка та регуляція. Пацієнти з нервовою анорексією мають низькі показники рефлексивного функціонування. Практичну значущість моделі нервової анорексії як розладу, який підкріплений труднощами з емоційним досвідом, доводить застосування їх положень у психотерапевтичному процесі в реальній клінічній практиці. Розробка втручань для вдосконалення навичок регулювання емоцій під час лікування пацієнтів з нервовою анорексією у поєднанні з сімейною психотерапією, може бути важливою складовою для поліпшення результатів лікування, зменшення рецидивів та появи резистентних форм хвороби.