Рекомендації щодо комунікації лікаря з пацієнтом в клініці онкології, акушерства-гінекології та педіатрії - Trachuk, Lidia (Психосоматична медицина та загальна практика, 2019)
Актуальність: Ефективність медичної допомоги у великій мірі визначається якістю контакту між лікарем та пацієнтом. Володіння комунікативними навичками та знання дієвих засобів медичного спілкування дозволяє лікарю будь-якої спеціальності більш ефективно вирішувати складні завдання, які виникають в лікувально-діагностичному процесі. Ефективне спілкування і міцні відносини між пацієнтом і лікарем, хоча і є центральними для всіх галузей медицини, мають особливе значення в акушерстві та гінекології, враховуючи делікатний і інтимний характер клінічних проблем які зазвичай вирішуються в цих відділеннях. Спілкування між лікарями і пацієнтами є багатоплановим поняттям і включає в себе зміст діалогу, афективний компонент (тобто те, що емоційно відбувається з лікарем і пацієнтом під час зустрічі) й невербальну поведінку. Спілкування з онкологічними, акушерськими, гінекологічними та педіатричними пацієнтами є складним завданням і вимагає значної уваги і комунікативної компетентності лікарів. Методи: Даний огляд базується на матеріалах статей про рекомендації доказової медицини стосовно спілкування лікарів та пацієнтів в онкологічних, акушерських і гінекологічних та педіатричних клініках. Результати: В результаті ми очікуємо, що цей огляд сприятиме поширенню знань про методи доказової медицини для покращення спілкування в акушерстві-гінекології, педіатрії та онкології. Висновки: Здатність лікарів до ефективної комунікації є ключем до успішних відносин між пацієнтом і лікарем. Сучасний стан системи охорони здоров’я вимагає збільшення клінічної продуктивності та меншого часу для кожного пацієнта, що може перешкоджати якісному спілкуванню між пацієнтом і лікарем. За даними Американської академії педіатрії, ефективне спілкування є наріжним каменем медичної допомоги, відповіддю на потреби пацієнта і динаміку сім’ї. Використання пацієнт-центрованого підходу, емпатії, спільного прийняття рішень покращує зв’язок між пацієнтом і лікарем, ефективність терапії та збільшує прихильність до призначеного лікування у клініці онкології, акушерства-гінекології та педіатрії.